Helioskatastrofen
«Linda Bostrøm Knausgårds språk er varmt av følelser, kaldt av innsikt, men aldri lunkent. Metaforene slår gnister når hun forteller om hvordan Anna som en gudinne fødes av sin fars panne, og skjener ut i en bane med kurs mot kunst og innleggelser. En roman som tar for gitt at ord kutter, skjærer gjennom, løfter og tynger - det er derfor man veier dem på gullvekt»
ANE FARSETHÅS, MORGENBLADET Årets beste bøker 2013
«Det er enkelt og det er stort om jenta som kom for nær solen. Helioskatastrofen lyser!»
MARIA EDSTRÖM, KULTURNYTT, SVERIGES RADIO P1
«Boström Knausgårds forfatterskap er offensivt og friskt. Det blir bare bedre og bedre.»
ANNA HALLBERG, DAGENS NYHETER
«Helioskatastrofen er en innsiktsfull beretning om psykisk sykdom og savnet av en far. Linda Boström Knausgård lykkes i å fylle den ganske ensformige sykehustilværelsen med en så sterk og så poetisk spenning at man faktisk blir fanget og leser uten å miste en eneste detalj.»
INGRID ELAM, KULTURNYHETERNA, SVT
«Linda Boström Knausgårds barndomsskildring er myte og realisme på samme tid … Det finnes ingen hud mellom den som leser og det som er skrevet. Å bli tvunget til å lese slik er smertefullt og umistelig.»
MARIA KÜCHEN, SYDSVENSKAN
«Boström Knausgårds stil er magisk, hallusinatorisk og veldig poetisk. Det er lidenskapelig, raffinert og klart som kaldt vann."»
LIDIJA PRAIZOVIC, AFTONBLADET
«Vilt og vakkert om psykiske lidelser … Boström Knausgård makter å skape en språklig gjennomskinnelig og vakker fortelling av noe så forvirrende og kaotisk som psykisk sykdom»
SINDRE HOVDENAKK, VG
«Den er vakker på sitt forunderlige vis, med de mest innsiktsfulle bilder, like storslåtte som de er hverdagslige. Og sanne på sin måte. Og så er den effektiv, Boström Knausgård skriver med en så stor selvfølgelighet at handlingen settes med en gang … Fordi hun bruker så sterke bilder, og skildrer et sjeleliv i grenseland, har hun blitt sammenliknet med poeter som Sylvia Plath, Tove Ditlevsen og Edith Södergran. Selv tenker jeg på norsk-svenske Beate Grimsrud. De er riktignok litterært svært ulike, men har det til felles at de beskriver det vi kaller galskap med en skremmende autentisitet. … hun er så nedpå når hun skriver, så lite pompøs. I en bok som flommer over av de vakreste og mest presise innsikter»
CATHRINE KRØGER, DAGBLADET
«Tar tak og holder leseren fast… Hele tiden bæres fortellingen av en poetisk grunntone, en overraskende ordknapphet som gjør det lett å lese videre… Leseren blir medskaper i en fortelling der bilder avløser bilder og skaper medlevelse med denne sårbare og sårede ungjenta. Det er vondt, sårt, nesten uutholdelig og klaustrofobisk. Men en er litt rikere når en lukker boka til slutt.»
EMIL OTTO SYVERTSEN, FÆDRELANDSVENNEN
«nært og intenst om psykisk sjukdom ... Linda Boström Knausgård hentar nok stoffet frå eigne røynsler med psykiatrien, men ho løftar handling og refleksjon inn i ei mytisk og litterær verd som seier noko sant og vesentleg om 'människans obotliga ensamhet'»
ODDMUND HAGEN, DAG OG TID
«Mektig roman om ei sårbar jente uten feste i livet som blir mentalt syk ... denne boken har selvbiografiske trekk, uten at det forringer romanens velskrevne og kraftfulle innsikt i et barns sårbare sinn. Tvert i mot, romanens styrke ligger i tekstens erfarne, mentale understrømmer, av skarpe iakttagelser, vonde erindringer og gammel mytologi ... hjerteskjærende lesning ... en mangetydig, smertefull og poetisk roman med eminente egenskaper til å skildre øyeblikksstemninger. Det er blitt en bok som vel kan gjøre sine lesere både klokere og menneskelig rikere.»
STEIN ROLL, ADRESSEAVISEN
«Heftig og hallusinatorisk innenfra et sprengt sinn ... Språket og stilen er enkel, samtidig avansert 'voksen' i munnen til pasienten Anna. Men virker forunderlig autentisk i denne rapporten fra utholdenhetens yttergrenser»
JAN ASKELUND, STAVANGER AFTENBLAD
«Det er både noe ubehagelig og merkelig ved historien om Anna som gjør Helioskatastrofen til noe helt annet enn en typisk barndomsfortelling. Boström Knausgård skriver så mørkt, vakkert og vondt om et barns sterke ønske om å dø, og om det å ikke ha tilhørighet noe sted ... Helioskatastrofen er en poetisk og vakker bok om å være annerledes»
KAJA STORRØSTEN, UNIVERSITAS
En tolvårig jente fødes. I glinsende rustning springer hun ut av sin fars hode, kløyver det. Han står i blodet på gulvet og skriker. Hun løper naken ut i vinterkulden.
Faren blir innlagt på sykehus med diagnosen akutt schizofreni, mens jenta blir tatt hånd om av barnevernet. De gir henne navnet Anna og plasserer henne i en trygg, vanlig familie med mor og far og to fosterbrødre, der idealene i avholds- og idrettsbevegelsen holdes høyt.
Pinsemenigheten er nærmeste nabo. Anna lokkes dit. Snart overgir hun seg til ekstase og tungetale. Hun blir en stjerne, folk kommer for å høre og se. Men taler hun virkelig i tunger, eller er det et annet språk? Selv har hun ett brennende ønske: å treffe sin far igjen.
"Helioskatastrofen" er en moderne Athene-myte. Den er en klagesang om savnet av en far og om ikke å kunne bære sin fulle kraft. Om en følelse av å komme fra et sted altfor nær solen.
Faren blir innlagt på sykehus med diagnosen akutt schizofreni, mens jenta blir tatt hånd om av barnevernet. De gir henne navnet Anna og plasserer henne i en trygg, vanlig familie med mor og far og to fosterbrødre, der idealene i avholds- og idrettsbevegelsen holdes høyt.
Pinsemenigheten er nærmeste nabo. Anna lokkes dit. Snart overgir hun seg til ekstase og tungetale. Hun blir en stjerne, folk kommer for å høre og se. Men taler hun virkelig i tunger, eller er det et annet språk? Selv har hun ett brennende ønske: å treffe sin far igjen.
"Helioskatastrofen" er en moderne Athene-myte. Den er en klagesang om savnet av en far og om ikke å kunne bære sin fulle kraft. Om en følelse av å komme fra et sted altfor nær solen.
Vis info om boka Skjul info om boka
Utgitt | 2014 |
---|---|
ISBN | 9788249513833 |
Innbinding | Ebok |
Tittel | Helioskatastrofen |
Bokgruppe | 854 |
I salg | 03.03.2014 |
Emne | Skjønnlitteratur Romaner Barndom Schizofreni Pinsebevegelsen |